Grupp D II.
Klingans bredd upptill är 30 mm. Parerstångens längd är 145 mm. Klingan är tveeggad med flata åsar samt har på ömse sidor en blodrand, vid vars slut klingan prydes av ett ornament. Fästet är ett "franskt fäste" av ursprungligen förgylld mässing. Knappen är oval, upp- och nedtill tillplattad och på sidorna prydd med räfflor. Nitknappen är låg, runt sidorna krusad, nedåt instrypt och försedd med en stor, rund fot. Halsen är instrypt och kring sin nedre kant krusad. En rand eller snarare avsats markerar gränsen mellan knappen och nitknappen samt mellan knappen och halsen, och en sådan går även runt halsens nedre del. Kaveln är spolformig med ovalt tvärsnitt och lindad med tre mässingstrådar, av vilka en är slät, men de båda andra är sammansnodda av två parter; den ena tråden är höger-, den andra vänstersnodd. Upp- och nedtill omges kaveln av ett omkring 8 mm brett, med tre ränder prytt band av förgyllt mässingsbleck. Parerstången har närmast sexkantigt tvärsnitt, blir tjockare mot ändarna och pryds där, i likhet med handbygelns mitt, av sex räfflor. Parerplåten är på mitten prydd med ciselerade ornament, men är i övrigt fint prickig samt genombruten av runda hål.
Photo:
Armémuseum
Grupp D II.
Klingans bredd upptill är 30 mm. Parerstångens längd är 145 mm. Klingan är tveeggad med flata åsar samt har på ömse sidor en blodrand, vid vars slut klingan prydes av ett ornament. Fästet är ett "franskt fäste" av ursprungligen förgylld mässing. Knappen är oval, upp- och nedtill tillplattad och på sidorna prydd med räfflor. Nitknappen är låg, runt sidorna krusad, nedåt instrypt och försedd med en stor, rund fot. Halsen är instrypt och kring sin nedre kant krusad. En rand eller snarare avsats markerar gränsen mellan knappen och nitknappen samt mellan knappen och halsen, och en sådan går även runt halsens nedre del. Kaveln är spolformig med ovalt tvärsnitt och lindad med tre mässingstrådar, av vilka en är slät, men de båda andra är sammansnodda av två parter; den ena tråden är höger-, den andra vänstersnodd. Upp- och nedtill omges kaveln av ett omkring 8 mm brett, med tre ränder prytt band av förgyllt mässingsbleck. Parerstången har närmast sexkantigt tvärsnitt, blir tjockare mot ändarna och pryds där, i likhet med handbygelns mitt, av sex räfflor. Parerplåten är på mitten prydd med ciselerade ornament, men är i övrigt fint prickig samt genombruten av runda hål.
Photo:
Armémuseum
Grupp D II.
Klingans bredd upptill är 30 mm. Parerstångens längd är 145 mm. Klingan är tveeggad med flata åsar samt har på ömse sidor en blodrand, vid vars slut klingan prydes av ett ornament. Fästet är ett "franskt fäste" av ursprungligen förgylld mässing. Knappen är oval, upp- och nedtill tillplattad och på sidorna prydd med räfflor. Nitknappen är låg, runt sidorna krusad, nedåt instrypt och försedd med en stor, rund fot. Halsen är instrypt och kring sin nedre kant krusad. En rand eller snarare avsats markerar gränsen mellan knappen och nitknappen samt mellan knappen och halsen, och en sådan går även runt halsens nedre del. Kaveln är spolformig med ovalt tvärsnitt och lindad med tre mässingstrådar, av vilka en är slät, men de båda andra är sammansnodda av två parter; den ena tråden är höger-, den andra vänstersnodd. Upp- och nedtill omges kaveln av ett omkring 8 mm brett, med tre ränder prytt band av förgyllt mässingsbleck. Parerstången har närmast sexkantigt tvärsnitt, blir tjockare mot ändarna och pryds där, i likhet med handbygelns mitt, av sex räfflor. Parerplåten är på mitten prydd med ciselerade ornament, men är i övrigt fint prickig samt genombruten av runda hål.
Photo:
Armémuseum
Grupp D II.
Klingans bredd upptill är 30 mm. Parerstångens längd är 145 mm. Klingan är tveeggad med flata åsar samt har på ömse sidor en blodrand, vid vars slut klingan prydes av ett ornament. Fästet är ett "franskt fäste" av ursprungligen förgylld mässing. Knappen är oval, upp- och nedtill tillplattad och på sidorna prydd med räfflor. Nitknappen är låg, runt sidorna krusad, nedåt instrypt och försedd med en stor, rund fot. Halsen är instrypt och kring sin nedre kant krusad. En rand eller snarare avsats markerar gränsen mellan knappen och nitknappen samt mellan knappen och halsen, och en sådan går även runt halsens nedre del. Kaveln är spolformig med ovalt tvärsnitt och lindad med tre mässingstrådar, av vilka en är slät, men de båda andra är sammansnodda av två parter; den ena tråden är höger-, den andra vänstersnodd. Upp- och nedtill omges kaveln av ett omkring 8 mm brett, med tre ränder prytt band av förgyllt mässingsbleck. Parerstången har närmast sexkantigt tvärsnitt, blir tjockare mot ändarna och pryds där, i likhet med handbygelns mitt, av sex räfflor. Parerplåten är på mitten prydd med ciselerade ornament, men är i övrigt fint prickig samt genombruten av runda hål.
Photo:
Armémuseum
Grupp D II.
Klingans bredd upptill är 30 mm. Parerstångens längd är 145 mm. Klingan är tveeggad med flata åsar samt har på ömse sidor en blodrand, vid vars slut klingan prydes av ett ornament. Fästet är ett "franskt fäste" av ursprungligen förgylld mässing. Knappen är oval, upp- och nedtill tillplattad och på sidorna prydd med räfflor. Nitknappen är låg, runt sidorna krusad, nedåt instrypt och försedd med en stor, rund fot. Halsen är instrypt och kring sin nedre kant krusad. En rand eller snarare avsats markerar gränsen mellan knappen och nitknappen samt mellan knappen och halsen, och en sådan går även runt halsens nedre del. Kaveln är spolformig med ovalt tvärsnitt och lindad med tre mässingstrådar, av vilka en är slät, men de båda andra är sammansnodda av två parter; den ena tråden är höger-, den andra vänstersnodd. Upp- och nedtill omges kaveln av ett omkring 8 mm brett, med tre ränder prytt band av förgyllt mässingsbleck. Parerstången har närmast sexkantigt tvärsnitt, blir tjockare mot ändarna och pryds där, i likhet med handbygelns mitt, av sex räfflor. Parerplåten är på mitten prydd med ciselerade ornament, men är i övrigt fint prickig samt genombruten av runda hål.
Photo:
Armémuseum
Grupp D II.
Klingans bredd upptill är 30 mm. Parerstångens längd är 145 mm. Klingan är tveeggad med flata åsar samt har på ömse sidor en blodrand, vid vars slut klingan prydes av ett ornament. Fästet är ett "franskt fäste" av ursprungligen förgylld mässing. Knappen är oval, upp- och nedtill tillplattad och på sidorna prydd med räfflor. Nitknappen är låg, runt sidorna krusad, nedåt instrypt och försedd med en stor, rund fot. Halsen är instrypt och kring sin nedre kant krusad. En rand eller snarare avsats markerar gränsen mellan knappen och nitknappen samt mellan knappen och halsen, och en sådan går även runt halsens nedre del. Kaveln är spolformig med ovalt tvärsnitt och lindad med tre mässingstrådar, av vilka en är slät, men de båda andra är sammansnodda av två parter; den ena tråden är höger-, den andra vänstersnodd. Upp- och nedtill omges kaveln av ett omkring 8 mm brett, med tre ränder prytt band av förgyllt mässingsbleck. Parerstången har närmast sexkantigt tvärsnitt, blir tjockare mot ändarna och pryds där, i likhet med handbygelns mitt, av sex räfflor. Parerplåten är på mitten prydd med ciselerade ornament, men är i övrigt fint prickig samt genombruten av runda hål.
Photo:
Armémuseum
Grupp D II.
Klingans bredd upptill är 30 mm. Parerstångens längd är 145 mm. Klingan är tveeggad med flata åsar samt har på ömse sidor en blodrand, vid vars slut klingan prydes av ett ornament. Fästet är ett "franskt fäste" av ursprungligen förgylld mässing. Knappen är oval, upp- och nedtill tillplattad och på sidorna prydd med räfflor. Nitknappen är låg, runt sidorna krusad, nedåt instrypt och försedd med en stor, rund fot. Halsen är instrypt och kring sin nedre kant krusad. En rand eller snarare avsats markerar gränsen mellan knappen och nitknappen samt mellan knappen och halsen, och en sådan går även runt halsens nedre del. Kaveln är spolformig med ovalt tvärsnitt och lindad med tre mässingstrådar, av vilka en är slät, men de båda andra är sammansnodda av två parter; den ena tråden är höger-, den andra vänstersnodd. Upp- och nedtill omges kaveln av ett omkring 8 mm brett, med tre ränder prytt band av förgyllt mässingsbleck. Parerstången har närmast sexkantigt tvärsnitt, blir tjockare mot ändarna och pryds där, i likhet med handbygelns mitt, av sex räfflor. Parerplåten är på mitten prydd med ciselerade ornament, men är i övrigt fint prickig samt genombruten av runda hål.
Photo:
Armémuseum
Grupp D II.
Klingans bredd upptill är 30 mm. Parerstångens längd är 145 mm. Klingan är tveeggad med flata åsar samt har på ömse sidor en blodrand, vid vars slut klingan prydes av ett ornament. Fästet är ett "franskt fäste" av ursprungligen förgylld mässing. Knappen är oval, upp- och nedtill tillplattad och på sidorna prydd med räfflor. Nitknappen är låg, runt sidorna krusad, nedåt instrypt och försedd med en stor, rund fot. Halsen är instrypt och kring sin nedre kant krusad. En rand eller snarare avsats markerar gränsen mellan knappen och nitknappen samt mellan knappen och halsen, och en sådan går även runt halsens nedre del. Kaveln är spolformig med ovalt tvärsnitt och lindad med tre mässingstrådar, av vilka en är slät, men de båda andra är sammansnodda av två parter; den ena tråden är höger-, den andra vänstersnodd. Upp- och nedtill omges kaveln av ett omkring 8 mm brett, med tre ränder prytt band av förgyllt mässingsbleck. Parerstången har närmast sexkantigt tvärsnitt, blir tjockare mot ändarna och pryds där, i likhet med handbygelns mitt, av sex räfflor. Parerplåten är på mitten prydd med ciselerade ornament, men är i övrigt fint prickig samt genombruten av runda hål.
Photo:
Armémuseum