Baksidestext:
"Gubben släppte inte tåget i storebacka då skebbåden sätter i en grov sjö med påföljd att Han gick utsida och återkom oskadd när Kamraterna Tog in slacken och halade in,
in backan i Båden med långa och ävrig fångst.
Folklivsskildring Morlanda sogn
Fiske vid Shettlandsöarna 1890talet
C.G. Bernhardson."
Ordförklaring: Storebacka = storbacka för långafiske, krokfiskeredskap med många sammansatta länkar, skebbåden = skeppsbåten, lillbåten, sätter = häver, rör sig häftigt vertikalt, (sjöterm), gå utsida = ramla överbord, ta in slacken = hala in lös lina (tåg).
Vid äldre storsjöfiske sattes inte storbackan från den stora båten, storbåten eller bankskutan, eftersom dessa var svårnavigerade. Man använde istället den mindre skeppsbåten, lillbåten, som sattes i sjön medan den stora båten låg för ankars på fiskebanken. Storebackan sattes i sjön från skeppsbåten och både fångst och backa togs sedan upp från denna. Fångsten langades sedan ombord på storbåten. Skeppsbåten halades därefter upp på storbåtens däck. Detta fiske kunde vara mycket farligt och många besättningar på lillbåtarna förolyckades när man i vid dåligt väder inte klarade att ro tillbaka till storbåten.
På baksidan finns även övermålad och överskriven text. Lite av texten är delvis dold av ramen.
Litt.: Bernhardson, C.G.: Bohuslänsk sed och folktro, Uddevalla, 1982, s.136. Titel i boken: "Storbackefeske. Det kunde hända när man drog backa i dåligt vär, att den man som stod längst fram inte observerade när en grov sjö kom och att männen bakom honom gav efter i linan; samtidigt som han stretade emot "allt vad han var värd". Följden blev att då sjöbåden reste mannen följde [ han ] med backan utsides. När så sjöbåden sätte igen var det bara att hala in gubben, som enda men av äventyret var givetvis dyblöta kläder.
Tidsbild 1870-talet."
Övrig historik; se CGB001.
Photo:
Bohusläns museum
(Upphovsrätt)
Baksidestext:
"Gubben släppte inte tåget i storebacka då skebbåden sätter i en grov sjö med påföljd att Han gick utsida och återkom oskadd när Kamraterna Tog in slacken och halade in,
in backan i Båden med långa och ävrig fångst.
Folklivsskildring Morlanda sogn
Fiske vid Shettlandsöarna 1890talet
C.G. Bernhardson."
Ordförklaring: Storebacka = storbacka för långafiske, krokfiskeredskap med många sammansatta länkar, skebbåden = skeppsbåten, lillbåten, sätter = häver, rör sig häftigt vertikalt, (sjöterm), gå utsida = ramla överbord, ta in slacken = hala in lös lina (tåg).
Vid äldre storsjöfiske sattes inte storbackan från den stora båten, storbåten eller bankskutan, eftersom dessa var svårnavigerade. Man använde istället den mindre skeppsbåten, lillbåten, som sattes i sjön medan den stora båten låg för ankars på fiskebanken. Storebackan sattes i sjön från skeppsbåten och både fångst och backa togs sedan upp från denna. Fångsten langades sedan ombord på storbåten. Skeppsbåten halades därefter upp på storbåtens däck. Detta fiske kunde vara mycket farligt och många besättningar på lillbåtarna förolyckades när man i vid dåligt väder inte klarade att ro tillbaka till storbåten.
På baksidan finns även övermålad och överskriven text. Lite av texten är delvis dold av ramen.
Litt.: Bernhardson, C.G.: Bohuslänsk sed och folktro, Uddevalla, 1982, s.136. Titel i boken: "Storbackefeske. Det kunde hända när man drog backa i dåligt vär, att den man som stod längst fram inte observerade när en grov sjö kom och att männen bakom honom gav efter i linan; samtidigt som han stretade emot "allt vad han var värd". Följden blev att då sjöbåden reste mannen följde [ han ] med backan utsides. När så sjöbåden sätte igen var det bara att hala in gubben, som enda men av äventyret var givetvis dyblöta kläder.
Tidsbild 1870-talet."
Övrig historik; se CGB001.
Photo:
Bohusläns museum
(Upphovsrätt)